Ákom-bákom
Kosztolányi Dezső, mozaikok, Pesti Hírlap, 1928
„Milyen élesen, rikítóan látszik télen targallyak között az elhagyott fészek. / Ha kitekintek a gyorsvonat ablakából s városok közelében el-elröppen egy falu, mindig szemembe ötlik a töltés mentén egy magányos kunyhó, melynek falán messzekiabáló, öles betükkel hirdeti magát egy vállalat: Fénymáz. / Egy hatéves kisfiu uszkált az uszodában. / Az ostobák prózai és költői szavakról beszélnek./ Egyetlen úriság: a közöny. / Hallgatni előkelőbb, mint beszélni, nem mozogni előkelőbb, mint mozogni.”