Valse triste: A Szombathelyen, Celldömölkön és Csöngén 2013. április 26–28. között rendezett Valse triste-konferencia szerkesztett és bővített anyaga
szerk. Fűzfa Balázs, konferenciakötet, Szombathely, Savaria University Press, 2013, 387 l. (A tizenkét legszebb magyar vers, 12)
Kenyeres Zoltán: Weöres Sándor költői életműve, 7; Simon Endréné Pável Judit: Emlékek Weöres Sándor gyermek és ifjúkorából, 28; Sipos Lajos: Weöres Sándor pályakezdése és az irodalomfogalom változása, 32; Nagy J. Endre: Weöres: „A fogalom költészete” – avagy a sztereometrikus világvízió krisztológiája, 42; Kabdebó Lóránt: A létezés teljességének a leosztódása: Weöres Sándor: Valse trist,. 60; Delszeghi Sára: „…Nem marad semmi emlék.”: Weöres és az öregség, 63; Lapis József: Változatok emlékezésre: A Valse triste kaleidoszkópja, 71; Tarján Tamás: Az este teste: Weöres Sándor: Valse triste, 81; Lőcsei Péter: Őszi este – Őszi melódia – Valse triste, 88; Boros Oszkár: Zenei hagyomány és költői nyelv: Weöres Sándor: Valse triste, 100; A hangszövedékek és a Gestaltok avagy a verszene huszadik század eleji megújítása. 116; Visy Beatrix: „[A] cserje teste „ – szövegtest és szövegmozgás a Valse triste-ben, 125; Osztroluczky Sarolta: „…nem marad semmi emlék…”? Paronomáziás működésmód és József Attila-intertextusok a Valse triste-ben, 154;
Nagy L. János: Vasi keringő, 142; Kovács Ágnes: Érzékiség és történetképzés a Valse triste-ben, 154; Arany Zsuzsanna: Az erotika elmúlása – az elmúlás erotikája: Gondolatok Weöres Sándor Valse triste-jéről, 166; Takács Miklós: Jelenlét jelentés helyett – a Valse triste példája, 173; Molnár Eszter: A Valse triste jelentésszintjei a táj-, az évszak- és a szakrális költészet tükrében, 180; Bartal Mária: Térszerkezetek és a test poétikája Weöres Sándor. Valse triste című költeményében, 193; Gilbert Edit: Őszi lázak, 200; Sirató Ildikó: A megfoghatatlan líra kozmológiája, 210; Patócs László: A keringő vége: Weöres Sándor elmúlásverseinek emocionális rétegei, 216; Végh Balázs Béla: „Gazdátlan szomorúság”: Weöres Sándor: Valse triste, 223; Bondár Zsolt: Az el nem ért életjel, 227; Dr. Sipőczné Miglierini Guiditta: Az ezerarcú Próteusz édesbús keringője: Weöres Sándor: Valse triste, 232; Odorics Ferenc: Dél géniuszának égisze alatt: Weöres Sándor őrhelye, 239; Szabó Anita: A temporalitás keringője: Valse triste – A nyelviség eseménye Weöres Sándor Első szimfóniájában, 246; Benkő Krisztián: hamiskás keringő: Egy etimológiai ambiguitás nyomában. 259;
Antonio Donato Sciacovelli: Még egyszer leopárdi hatásáról a magyar költészetre: Valse triste, 267; Marcu Čudić: A Valse triste fordítási nehézségeiről – két szerb nyelvű változat tükrében, 274; Eliisa Pitkasolo: Finn-magyar Valse triste, 267; Sz. Tóth Gyula: Illanó keringő a Valse triste francia dallamára, 289; Balla D. Károly: Miért éppen Csönge?, 301; Smidéliusz Kálmán: A „megeste” egy-két-hái: avagy a hallható keringője a láthatóval három tételben, elő-játékkal, 305; Visy Beatrix: Valse twist(-e), 316; Rozmán László: Jöttem WS falujából, 317; Bokányi Péter: Végtére, hazaérek, 319; Pap Kinga: A keretes szerkezet mint a halálversek „megmaradás-törekvés”-e, 327; Brávácz Margit – Reichert Judit: Vidd a verset a gyermekekhez! Korda Eszter: A Weöres-versek mint a gimnáziumi magyartanulás „jó (?) gyakorlata”, 365; Sz. Tóth Gyula: Csördület Csöngén, 372; Fodor Sára – Weeber Anna: Weöres Sándor dédnagyapámnak, Pável Ágostonnak írott leveleiből, 376; A 12 legszebb magyar vers-program, 380; A 12 legjobb mondat, 382