„Nem nézőknek hízelgő csecsebecse színház”. [Szemelvények a Vidnyánszky-recepcióból, 1994–2012]
Szerző nélkül, összefoglaló cikk, Színház, 2014
Vidnyánszky Attila többször úgy nyilatkozott, hogy a magyar színikritika kezdettől fogva ellenségesen viselkedett vele szemben. Az írás utánanéz ennek az állításnak, szemlevényeket ad a róla írt kritikákból. Az említett előadások: Madách Imre: Az ember tragédiája [Beregszászi Illyés Gyula Magyar Nemzeti Színház, 1998], Hubay Miklós: Hova lett a rózsa lelke? [Hevesi Sándor téri Nemzeti Színház, 1999], Verebes Ernő: Kioldás, tanulmány egy végkifejlethez [Zsámbék, 2002], Csokonai Vitéz Mihály: Karnyóné [Beregszászi Illyés Gyula Magyar Nemzeti Színház Gyulai Várszínház koprodukciója, 2002], Katona József: Bánk bán [Nemzeti Színház, 2002], Juhász Ferenc: A szarvasá változott fiú [Beregszászi Illyés Gyula Magyar Nemzeti Színház-Gyulai Várszínház, 2003], Örkény István: Tóték [Beregszászi Illyés Gyula Magyar Nemzeti Színház, 2004], Szigligeti Ede: Liliomfi [Beregszászi Illyés Gyula Magyar Nemzeti Színház – debreceni Csokonai Színház, 2007] Móricz Zsigmond: Úri muri [debreceni Csokonai Színház, 2008], Madách Imre: Az ember tragédiája, Zsámbéki Színházi Bázis, 2008], Borbély Szilárd: Halotti pompa [Zsámbéki Színházi Bázis – debreceni Csokonai Színház, 2008]