„Költő az legyen, mi népe”. [Értelmiségi stratégiák 1989 előtt és után]
Markó Béla, tanulmány, Múltunk, 2017
A szerző azt vizsgálja, hogy az értelmiségi stratégiák mennyiben változtak a különböző rendszerváltások nyomán, és megállapítja, hogy az erdélyi magyar értelmiségen belül mindvégig tapasztalható egy mérsékeltebb, a romániai politikai és társadalmi körülményekhez igazodó közösségszervezési koncepció és ezzel szemben egy radikálisabb, az integrációt elutasító álláspont is. Ugyanakkor a közösségi létet, a nemzeti identitást fenyegető helyzetekben ez az értelmiség mindvégig képes volt a szolidaritásra, és ennek egyik konkrét példája a kommunista diktatúra idején egy magyarellenes kiadvány, a Ion Lăncrănjan könyve elleni tiltakozás 1982-ben. A politikusi és értelmiségi szerep a nacionálkommunista diktatúra 1989-es bukása után sem vált szét teljesen, és részben az azelőtti dilemmák is megmaradtak. Többször említve: Sütő András, Kós Károly, Tamási Áron, Bodor Ádám.