Svéd napló
Kosztolányi Dezső, mozaikok, Pesti Hírlap, 1934
„Itt a buzatáblák is szőkébbek, mint mifelénk. / Mennyi lenszőke haj, mennyi kék szem. / Az uton, a vasut mentén, akárhogy nézelődünk, egyetlen temetőt se látni. / A legelső, amit a magyarokról hallunk még a vonatban, az, hogy néhány évvel ezelőtt Stockholmba került egy tiz személyből álló magyar női vonószenekar. / Akit megkérdezünk, hogy mit tud Magyarországról, mind Jókait, Liszt Ferencet, Bartókot emlegeti. / Svédországban a vonatok harmadik osztálya is párnázott ülésü termes kocsi. / A svéd gyász mind a férfiaknál, mind a nőknél fekete-fehér. / Egész Svédországban egyetlen ellenőrrel sem találkoztunk. / Németországban mindenfelé azt olvassuk, hogy ez vagy az a legszigorubban, rendőrileg tilos. / Stockholmban, a Normann-téren szemet szur egy óriási, felhőkarcolószerü épület, amelyik lakatlan. / Hatalmas ebédlőasztal mindenütt, a vendéglőkben is.”
azonosítás alapja: Kosztolányi Dezső Hátrahagyott művei VII. Elsüllyedt Európa, szerk. Illyés Gyula, Budapest: Nyugat, [1943], 246–248.