Ákom-bákom
Kosztolányi Dezső, mozaikok, A Pesti Hírlap Vasárnapja, 36. sz.,1930
„Micsoda szépség. Két világoszöld szeme, mint két szőlőszem. / Észrevették-e, hogy azok a homoksütemények, — gombócok, kenyerek — melyeket a tóparton játszadozó gyermekek gyurnak, azután kövön száritanak meg a napon, nagyságukban, formájukban teljesen azonosak az asszir, babiloni és pompeii régészeti leletekkel, melyet muzeumok üvegszekrényeiben bámulunk meg. / A szél ma este úgy csapkodja ajtóimat, mint dühös szolgáló, akinek fölmondtak. / »Ó, a boldog gyermekkor« — kiáltanak az álszent felnőttek. / A szobacicák, amíg ő gazdáik alszanak, reggel, takaritás közben ki-kikönyökölnek az emeleti ablakokba, merengenek, elterpeszkednek ottan s karjukat szétfeszitve, birtokba veszik az ablakokat és velük az egész lakást, mintha csak ők laknának ottan."