Ákom-bákom
Kosztolányi Dezső, mozaikok, Pesti Hírlap, 1935
„Jaj, milyen szivfacsaró és siralmas a nyárspolgár, aki egy külföldi képtárban valami Andrea del Sarto, vagy Correggio előtt áll s az iskolában belénevelt áhitattal, kötelességét teljesitve lelkesedni próbál azért, amit nem ért, nem érthet és közben utiköltségére gondol, vagy a vászon méreteire s arra, mennyibe kerülhetett a kép vastag aranykerete."