Kortársam
Kosztolányi Dezső, tárcanovella, Pesti Hírlap, 1929.
„Vártam valakit egy nagy-nagy szalonban. Egyszerre nyilt az ajtó, belépett egy emberi lény, aki a térdemig ért, megállt a rengeteg perzsaszőnyeg közepén és rám bámult.”