Állatok beszéde
Kosztolányi Dezső, mozaik, Pesti Hírlap, 250. sz., 1928
„— Száznyolc esztendős vagyok, harminchárom mázsát nyomok testvérek között is s minden áldott nap bekebelezem a magam hetven kiló szecskáját.”/„— Zrinyi Miklósnak aljas gyilkosa,”/„— Kivételesen erszényt is kaptam a teremtőtől, a saját bőrömből, tartós, finom kengurubőrből, akkorát, hogy abba összehordhatnám a világ minden pénzét s az állatok bankárja, köztiszteletben álló uzsorása lehetnék.”/„— Tizparancsolatom mindegyik parancsa ezt hirdeti: ölj!”/„— Egy lóerős ló.”/„— Az irodalmi kávéházban naponta kifejtem, hogy a tigris voltakép gyönge s az, amit ma művel, legfölebb aggszüzeknek való érzelgős limonádé, hogy az oroszlán gyáva, hogy a hiuz rövidlátó, hogy az iramszarvas nem halad.”/„— Csak azt tudom, hogy lenni, enni jó!”