Igék
Kosztolányi Dezső, mozaikok, Pesti Hírlap, 1929.
„Ha évekig meddőn küszködöm, remény nélkül szenvedek, ezzel szoktam csititgatni magam: / Petőfi szobra elé testületileg kivonultak a szürkék, a rózsaszinüek, a zöldek és a sárgák. / Mindent és mindenkit megértek teljesen. / Már olykor azon is rajta kapom magam, hogy a túlvilágról ábrándozom. / Miért ne adjam oda fölösleges kabátomat annak, aki rongyos, hiszen meghalok?”